Radio+i+mellomkrigstiden

toc =**Radio i mellomkrigstiden**=

I løpet av mellomkrigstiden ble radioen vanlig i de norske hjem. Radioen forandret folks muligheter til å følge med på det som skjedde i verden, og en underholdningskilde kom inn i stua til folk. Dette var noe helt annerledes enn man hadde erfart tidligere. Den offisielle åpningen av radiosendinger i Norge fant sted 29. april 1925. Telegrafverket hadde ansvaret for utsendingen av radiosignaler, mens det norske Kringkastningsforbundet AS hadde fått konsensjon til å sende signaler i et området på rundt 150 km rundt Oslo.

I desember 1930 ble det registrert 83.000 radiolisenser i Norge. I desember 1940 var antallet nærmest femdoblet til 429.000. Gjennom Telegrafverkets utbygging av sendernettet var radioen i løpet av ti år blitt landets største massemedium, fortsatt delvis finansiert gjennom reklame. Grammofonmusikken utgjorde en stadig større del av sendetida, fra 1/3 i 1933 til ½ i 1937. Ellers var det idrettsreferatet som på mange måter hadde størst underholdningsverdi. Programpolitikken ble lagt om slik at det skulle være mest mulig samfunnsnyttig. Det var store mengder radioforedrag, og etterhvert kom også skolekringkastinga som et nytt og samfunnsnyttig program blant flere. Målgruppa lå for det meste i samfunnets sosiale kultur, og folkeopplysninger var et ord som ble hyppig brukt blant kringkastingens virksomhet. Det kunne også virke slik at programmene de sendte på radio i denne tiden var gjennomsyrnet av en slags ny norskhet.

Radioen - et massemedium[[image:Old_Radio.png width="233" height="233" align="right" caption="Den typiske radioen i mellomkrigstiden"]]
Radioen var naturligvis et massemedium også før den nådde så langt som til 429.000 radiolisenser landet rundt. Den sendte sin informasjon en vei fra en sender til et høyt antall innbyrdes ukjente mottakere, og var for så vidt alt i 1920-årene et teknisk massekommunikasjonsmiddel, like mye som pressen på den tiden eller som fjernsynet som kom senere. Men innen de ti første årene av radioens tid kunne det ikke regnes som et nasjonalt kommunikasjonsmiddel som pressen. Dette fordi det fantes store områder i landet hvor signalene ikke nådde ut og dekte da derfor ikke disse stedene. Mange hadde ikke råd til radio heller. Når radioen etter hvert kunne benyttes av omtrent alle, kom den også til å innta plass i den offentlige oppmerksomhet ved siden av andre massemedia, pressen og filmen. Som filmen var jo radioen teknisk og moderne. "Film og radio" ble et vanlig ordpar, mye brukt som overskrifter over pressens spalter fra det moderne liv.

Det nye mediets innvirkning
Det finnes mange tanker men ingen viten om hvilken virkning radioen hadde på samfunnslivet i 1930-årene. Men noen tanker var sterkere enn andre, og de kan danne grunnlag for en prøve av det sannsynlige. Farene er mange. En av dem er vanskene i å skille radioens virkning fra andres. Mange andre nye fenomener spredte seg fra midten av 20-årene, og i samme takt som radioen: forretningsreklamen, ukebladene, rutebilene. Ble mennesker mer "moderne" i løpet av 20-og 30-årene, eller dialektene mer avslepne, eller samtalene mellom folk mer vendt ut mot verden, har historikeren mange andre ting å undersøke enn kringkastingen.

Bildet Avisen
 * Andre medier i mellomkrigstiden:**

//Kilder: NRK.no, Samlaget.no, Hallo-Hallo (av Hans Fredrik Dahl, bok)//